Credeţi că sunt un monstru pentru că am încercat să-l ucid?
Credeţi că sunteţi mai buni ca mine. Fac doar ceea ce trebuie făcut.
Anterior în "The Gifted"...
Ai împărţit visele cu Andy luni de zile,
iar acum îţi este frică să dormi.
Este ca şi cum mi-ar verifica mintea, căutându-mi slăbiciunile.
Nu mă alătur niciodată Cercului Interior.
S-a schimbat ceva. Nu o mai simt.
Oamenii au nevoie de ajutor. Nu pot să stau aici şi să-i privesc cum suferă.
Ştiu că este periculos, dar nu pot folosi serul ca pe o cârjă.
Ţi-am cerut doar loialitatea, iar tu ne-ai trădat.
Reeva, nu am făcut asta.
Am o treabă pentru Purificatorii tăi.
Asta este o parte esenţială a planului. Rezolvă.
Purificatorii lovesc Morlockii.
Clarice are nevoie de ajutorul nostru pentru a evacua.
Aici. Să mergem! Să mergem, să mergem!
- Nu plec fără Clarice! - Caitlin,
ia maşina lui John. El rămâne.
- Lauren, încearcă să-ţi foloseşti puterile. - Nu le pot accesa.
Dă-te din drum!
Clarice, haide.
Nu!
Cu două luni în urmă
Bine. Ce s-a întâmplat?
Nimic.
Clarice, haide.
Este vorba că...
toată viaţa mea am fugit...
de mine, de tot.
Iar acum, sunt aici cu tine şi simt...
Nu ştiu. Simt...
Fericire.
Da.
Dar uneori am sentimentul că nu o merit.
De ce nu ai merita fericirea?
Am luat multe decizii proaste în toată viaţa mea.
Nu contează.
Nu vreau să vorbesc despre asta.
Nu.
Nu, haide. Spune-mi.
Cu ani în urmă, când m-am încurcat cu...
cu Frăţia...
chiar mă uram.
Doamne, m-am simţit atât de blocată.
Stăteam acolo nopţile
şi deschideam un portal spre stele,
dorindu-mi să fi fost... undeva,
în orice alt loc.
Arată-mi.
Bine.
Ştii, atunci când lucrurile au fost foarte proaste, obişnuiam să mă gândesc
să mă teleportez spre nicăieri.
Să fiu peste tot.
În spaţiile dintre toate.
Clarice, crede-mă,
nimeni din Subteran nu este perfect.
Majoritatea dintre noi am venit aici pentru că am avut nevoie de mântuire.
De aceea, chiar şi acum,
cred că mai există speranţă pentru Lorna şi Andy.
Pentru noi toţi.
Spui că ar trebui să stau aici?
Cu restul jucăriilor stricate?
Mereu.
Marvasmar - Subtitrari-noi Team are plăcerea de a vă prezenta:
The Gifted Sezonul 02, ep 15-"Monsters"
În prezent
Trebuie să ieşim de pe şosea.
Toată lumea afară. Repede.
Trebuie să ajungem într-un loc în siguranţă.
Mă tem că acesta este capătul liniei.
- Trebuie să ne despărţim. - Ce? Dar unde mergem?
Cât mai departe puteţi de oraş. Nu intraţi pe drumurile principale.
Evitaţi camerele din trafic şi...
- nu aveţi încredere în oameni. - Ai înnebunit?
Nu pot să o facă.
Nu mai putem să rămânem pe şosea în această maşină.
Trebuie să ne împrăştiem sau vom fi prinşi cu toţii.
Bine? Fugiţi! Mergeţi!
Lauren!
Îi luăm noi! Voi mergeţi pe acolo!
Toată asta este din vina ta.
Este vina ta.
- Ai lăsat-o acolo. - Am încercat. Am încercat să o aduc...
Nici nu ar fi trebuit să fie acolo!
Ea a ales să vină alături de noi. I-am dat un loc
- de care să aparţină. Blink a fost... - Nu-i mai spune Blink!
Este numele pe care ea l-a ales!
Am făcut greşeli,
dar nu am ademenit-o în tuneluri.
Tu ai adus-o la noi.
Vrei să mă loveşti?
Loveşte-mă.
Asta nu va schimba nimic.
Haide!
Fă-o!
Îmi pare rău.
A sosit în sfârşit momentul pe care l-am aşteptat.
Acţiunile noastre din următoarele 24 de ore,
vor determina cursul istoriei mutanţilor.
Revolta noastră a fost atât de reuşită pe cât am sperat.
Iar acum este cât se poate de limpede pentru mutanţi şi oameni,
că există o singură soluţie.
Două naţiuni divizate.
A noastră şi a lor.
Am muncit foarte mult.
Şi un ultim impuls ne va duce spre obiectivul nostru.
Trebuie să distrugem instituţiile unei naţiuni care ne urăşte.
Aşteaptă.
Chiar vom distruge clădirile guvernamentale?
Ai văzut securitatea de acolo?
Nu-ţi face griji. Avem modalităţile noastre.
În seara asta, veţi primi sarcinile.
Până atunci, pregătiţi-vă.
Este o nebunie.
Chiar se întâmplă.
- Greu de crezut. - Da.
Staţi aici cu ceilalţi.
Staţi departe de ferestre.
Acest loc este sigur, dar nu putem să ne asumăm niciun risc.
Hai să-i aşezăm acolo şi să ne întoarcem. Îmi fac griji pentru John.
Reed? Este Lorna.
Bună. Sunt cu Reed. Eşti bine?
Da, pentru moment. Nu pot vorbi prea mult.
Mi-am făcut griji că ai fost prinsă.
Aproape că am fost.
Surorile Frost au aflat că a intrat cineva în calculatoare.
Au crezut că a fost Sage. Reeva a ucis-o.
Ce?
Lucrurile au scăpat de sub control.
Purificatorii au atacat tunelurile Morlockilor.
A fost un masacru. Trebuie să ieşi de acolo.
Ştiu, dar planul Reevei se întâmplă mâine.
Voi încerca să aflu tot ce pot, înainte să plec.
În regulă, dar să vii. Vom fi pregătiţi.
Lorna, care este treaba cu Andy?
- Nu sunt sigură. - Asta este ultima noastră şansă.
- Dacă rămâne cu ea, atunci... - Ştiu,
dar el crede în ceea ce face Reeva.
Iar dacă nu-l pot convinge, atunci...
atunci s-a terminat...
pentru noi toţi.
Trebuie să încerci. Lorna,
spune-i adevărul.
Te rog, Lorna...
adu-mi fiul acasă.
Majoritatea poliţiştilor au ieşit în căutarea mutanţilor
care au evadat din tuneluri.
Le-am arătat insigna, le-am spus ceea ce ştim
şi că dorim să ajutăm. M-am gândit să...
cercetăm străzile din jur pentru cei rătăciţi.
Da. Nu...
Nu ştiu ce să spun.
Adică?
Acei fii de căţele au ucis trei oameni buni.
- Trebuie să terminăm ce am început. - Da, doar că...
Băieţi, ne lăsaţi câteva clipe?
Hei, amice.
- Eşti bine? - Când am intrat în tunelul Morlockilor,
m-am aşteptat să văd o tabără de terorişti.
Asta mi-a spus Ryan că era acolo.
Cred că erau copii acolo, omule.
Jace, ascultă...
Ar putea părea dur, dar
dacă erau copii acolo, ei vor creşte
să devină aceeaşi monştri care au ucis prietenii noştri.
Cum...
Cum poţi să spui asta?
Nu ştii asta. Nu ştii asta.
În regulă. Ştii...
Ai făcut suficient pentru o zi.
De ce nu te întorci la hotelul tău şi îţi limpezeşti mintea?
Bine?
Ne ocupăm noi de asta.
Hai să mergem.
Hei.
Am auzit că mergi în recunoaştere deseară.
Da.
Nu ştiu. Sunt doar curios. De ce?
Crezi că am nevoie de o dădacă?
Nu, nicidecum.
Pentru că mă pot descurca.
Da, ştiu.
Nu. Vreau doar să văd ce facem.
Aşa cum ai spus, a trecut mult timp.
În regulă. Am vrut doar să mă asigur.
Andy? Ştii că atunci când vom face asta,
nu va fi ca într-un joc video, nu-i aşa?
Când totul se va prăbuşi, trebuie să dărâmăm clădiri reale,
cu... oameni reali în ele.
Da. Trebuie să facem sacrificii câteodată.
Tu m-ai învăţat asta.
- Am făcut-o? - Da.
Când ai distrus acel avion de pe cer şi ne-ai salvat pe toţi.
Acesta este motivul pentru care m-am înrolat în Cercul Interior.
Andy, uite...
Ştii că nu a fost uşor, nu?
Dacă faci aşa ceva...
acele cicatrici rămân cu tine.
Atunci, presupun că voi avea câteva cicatrici.
Da. El a fost chiar aici.
Ce dracul face?
Trebuie să merg, să discut cu el.
Sper să te descurci mai bine decât acel zid.
Fii cu ochii pe stradă. Bine?
- E un miracol că nu l-a găsit poliţia. - Da.
John...
ce faci?
Nu o pot părăsi.
Pe cine? Pe Clarice? Ce s-a întâmplat? Unde este...
A fost împuşcată.
- Dumnezeule. Este... - Nu ştiu.
A căzut. A căzut printr-un portal şi a dispărut.
Am văzut întâmplându-se.
Am văzut... am văzut-o căzând.
Îmi pare rău, John,
dar tocmai ce ai spus că ea... nu este aici.
Nu înţelegi.
Încă o mai pot simţi.
Da. Am auzit ceva. Ce crezi?
Hai să vedem.
Poate că au ajuns mai departe decât am crezut.
Totul este liber aici.
Hai să căutăm mai jos.
Asigură-te că ridici şi privirea.
Domnule?
Voi avea nevoie să vă întoarceţi foarte lent.
Pari a fi extrem de îngrijorat în privinţa amicilor mei de acolo.
Vrei să-mi spui motivul?
Am văzut bărbaţi cu... puşti de asalt
- şi mi-am făcut griji. - Chiar aşa?
Deci, ai ieşit să te plimbi,
verificând tomberoanele?
Nu este o crimă, nu-i aşa?
Lucrez în zonă.
Am auzit sirene.
Am auzit că era un incident cu posibili mutanţi
şi am ieşit afară, să mă asigur că era în regulă.
În regulă.
În regulă, domnule. Da, doar că...
- părea puţin ciudat. - Mulţumesc.
Nu mişca! Nu scoate niciun sunet.
Îţi cauţi prietenii mutanţi?
Nu ne vom opri până nu vă vom stârpi!
Taci! Taci!
Asta-i o nebunie. Crezi că este în acel perete?
Nu o părăsesc!
Băieţi! Trebuie să plecăm! Acum!
- Purificatorii sunt ieşiţi pe străzi! - L-ai auzit.
John!
- Hei... - Hei!
Dacă purificatorii sunt aici, poliţiştii nu sunt cu mult în urmă.
Ascultă-mă.
Ce ar fi vrut Clarice să faci?
Ştii răspunsul.
Haide.
Mergi. Mergi. Mergi.
Haide.
Pare a fi goală. Poate găsim un telefon.
Poliţia vânează Morlockii. Trebuie să ne întoarcem la ei.
Am depăşit acest punct.
Trebuie să ne mulţumim cu faptul că am scăpat de acolo.
Ai ştiut?
Ce?
Că, dacă ne despărţim, asta va încetini poliţia, ajutându-ne să evadăm.
Am ştiut că, dacă am fi rămas pe şosea,
am fi fost prinse.
Maşinile, cu atât de multe găuri de gloanţe, sunt destul de uşor de găsit.
- Nu aveam cum să scăpăm cu toţii. - Ei mor acolo.
Există o şansă mare să ne găsească şi pe noi.
Uite...
Urăsc toate acestea,
îmi frânge inima,
dar oamenii depind de noi.
Trebuie să trecem prin asta.
Acum te rog, intră.
Am verificat toată clădirea... niciun semn de la Lauren sau Caitlin.
Nu răspund la telefoane.
S-a întâmplat ceva. Trebuie să ieşim şi să le căutăm.
Eşti o fată bună!
John.
John?
Ai idee pe care
rută au plecat Lauren şi Caitlin.
- Dacă le poţi urmări... - Nu pot.
Nu-mi pot imagina prin ce treci, dar...
- dacă există vreo modalitate... - Nu pot urmări.
Vreau să ajut, să-ţi găseşti familia,
dar de fiecare dată când încerc, o văd doar pe Clarice.
Trebuie să le găsim. Trebuie să facem ceva.
Hei, ia-o... ia-o mai uşor.
Deci, unde mergem mai exact?
Sistemul de tuneluri de canalizare de sub D.C.
Este o intrare la depou.
Depou. Drăguţ.
Obinuiam să ador trenurile.
Ştiţi că, dacă aliniaţi toate şinele din America,
aţi putea înconjura pământul de cinci ori?
Cine eşti, Wiki-Andy?
Era acest copil la orele de fizică,
în primul an.
Nu avea mulţi prieteni. Era cumva ciudat.
Şi era extrem de atras de trenuri.
Obişnuiam să stau cu el la prânz, iar el mă învăţa totul despre ele.
Am ajuns.
V-am spus că trebuia să luăm pantofi fără toc.
Serios?
Acest sistem de canalizare ne va da acces la oraş.
Deci, aceste tuneluri au fost mereu aici.
De ce nu am mai fost aici până acum?
Totul la timpul lui.
Să vă distraţi acolo.
Ce facem aici mai exact,
în afară de a lua febra tifoidă?
Unul dintre tuneluri împarte un perete
cu sediul central al Serviciilor de Pază din D.C.
Andrew ne va trece prin perete cu o echipă de atac.
După ce sunt neutralizate Serviciile de Pază,
vom fi de neoprit.
Neutralizate? Merg şi eu acolo?
Să... îi ucid?
Este vreo problemă?
- Nu, desigur că nu. - Excelent.
Toate aceste echipamente şi nicio linie de telefon.
Chiar dacă am găsi ceva, am foarte multe dubii
că acest loc şi-a plătit facturile de telefonie de ceva vreme.
Dacă nu putem găsi ceva,
poate reuşim să desfacem firele.
Orice.
Poliţiştii au aflat că suntem aici.
Acest câine a obţinut mirosul!
Este doar o chestiune de timp.
- Poate reuşim să fugim. - Nu. Nu vom reuşi să întrecem
câinii şi un elicopter.
- Hai să intrăm! - Puterile tale,
este ceva...
Nu le pot simţi. Îmi pare rău.
E-n regulă. Vom găsi altceva.
Hai să vedem dacă vom găsi altceva de folosit ca o armă.
Ce vom face? Vom arunca cu ţevi spre ei?
Dacă ne predăm, tot pentru ceea ce am luptat,
tot ce am pierdut, va fi în zadar.
Am ajuns prea departe pentru a ceda acum.
Ceva pe scaner?
Încă nu.
Pot să obţin puţin?
Mulţumesc.
Deci, puterile tale...
au revenit.
Da. Am încetat să mai iau medicamentul.
Trebuie să învăţ să le controlez.
Mereu vin şi pleacă atunci când sunt stresat.
Când ţi-ai primit abilităţile prima dată...
ai ştiut pentru ce sunt?
Adică, de ce le ai?
Nu prea am avut multe discuţii folosofice,
pentru că eram preocupat să găsesc un loc în care să dorm.
Dar trebuie să te fi gândit la asta.
Tata mi-a spus că diavolul mi-a dat puterile.
Pe cât de mult l-am urât, la un anumit nivel, cred că am fost de acord.
Şi am fost într-un loc întunecat.
Reed, ce se întâmplă? S-a întâmplat ceva?
- Hei, ascultaţi. - Doi suspecţi
se ascund în uzina de tratare a apei.
Repet. Toate echipele să fie avizate.
Urmărire de mutanţi în desfăşurare.
Echipa canină a descoperit doi suspecţi ascunzându-se...
Asta-i în apropierea locului de unde am salvat Morlockii.
- Crezi... - Ar trebui să presupunem ce-i mai rău.
- Eşti bine? - Da.
Merg cu Reed. Fii atent la scaner. Anunţă-mă dacă se schimbă ceva.
- Ar trebui să merg. - John, nu eşti pregătit să faci ceva acum.
Ne ocupăm de asta, frate.
Ceilalţi se vor întoarce atunci când le va da Reeva
sarcinile. Voi doi ar trebui să vă odihniţi
înainte de... festivităţile de mâine.
Da... festivităţi. Da.
Noapte bună.
Hei, Esme.
Dar tu?
- Ce-i cu mine? - Eu elimin reţeaua de comunicaţii.
Andy loveşte Serviciile de Pază.
Voi ce faceţi?
- Nu ar trebui să discutăm asta. - Haide.
Oricum se va afla mâine secretul.
Hai să o spun aşa.
După ce se va înrăutăţi destul de mult situaţia,
este treaba noastră să ajutăm oamenii, să înţeleagă
că răspunsul este o ţară a mutanţilor.
Adică să forţaţi oamenii să înţeleagă.
Chiar eşti de acord cu asta?
- Suntem dispuse să facem ce-i necesar. - Noi?
Nu. Nu vorbesc despre surorile tale, vorbesc despre tine.
Doar te întreb, serios.
Chiar crezi
că putem să ne face drum către o ţară a mutanţilor prin controlul minţilor?
Nu vrem ca oamenii să creadă?
Poate într-o zi.
Pe tine te-am câştigat.
Poate că există speranţă pentru lume.
Noapte bună, Lorna.
- Vor să intre. - Nu, nu o fac.
Stai jos.
Acoperiţi-vă! Retragerea!
Deschideţi focul!
Opriţi focul!
- Nu mai trageţi! - Vor cere întăriri.
Şi mi-au rămas doar trei gloanţe.
Haide.
Avem nevoie de un plan.
Suntem blocate.
Nu avem cale de ieşire.
Ba da, există.
Când se vor întoarce,
dacă pot provoca o distragere a atenţiei suficient de mare
să-i atrag spre faţă, atunci poţi ieşi pe uşa de încărcare
- şi să fugi înainte să te prindă. - Nu.
- Nu. Nu te părăsesc. - Nu ai de ales.
Nu-i pot ţine pe loc. Dacă poţi fugi...
- Nu. Nu fug, mamă. - Hei.
Ai puteri.
Poate că nu le controlezi acum, dar vor reveni.
- Nu, te rog să nu mă părăseşti. Mamă. - Hei, Lauren.
- Ascultă-mă. Te rog. - Nu. Te rog. Te rog.
Te rog.
Vei lupta pentru toţi mutanţii.
Pentru Andy.
Poţi schimba destinul întregii familii von Strucker.
Faci parte din această familie.
Nu te părăsesc!
Da.
Puterile tale... au revenit.
Presupun că da.
Putem face asta.
- Da. - Împreună.
Am terminat cercetarea. Bine?
Magazinele de lângă intrarea în canalizare raportează de două ori mai multe jafuri.
Iar ei iau mâncare, provizii.
Ideea este că, oamenii spun că nu există Morlockii,
dar asta pentru că nu i-au căutat.
Ei refuză să vadă. Adevărul este acolo.
Uitaţi-vă la această înregistrare
de aici, din D.C., sub nasul nostru.
Se pare că le-am găsit.
Totuşi, cum dracul ajungem acolo?
Poţi face acel lucru în care ne ascunzi prin absorbirea luminii?
Probabil că pot să trec de poliţişti,
dar nu pot să întunec urcarea pe fereastră.
- S-ar putea să pot să ne introducem acolo. - Cum, Reed?
Au acoperit toate intrările.
Fac una nouă.
Adu-mă lângă clădire şi trec prin perete.
Şi dacă nu poţi să o faci?
Nu avem de ales.
Pregătiţi-vă! Pregătiţi-vă!
În regulă.
Voi opri luminile. Restul depinde de tine.
Andy?
Bună.
Mă pregăteam psihic pentru mâine.
Ce s-a întâmplat?
Asta-i o nebunie.
Reeva nu ar lucra niciodată cu Purificatorii.
Chiar eu am văzut-o.
- S-a întâlnit cu Benedict Ryan. - Benedict Ry...
Îl urăşte. Îi urăşte pe toţi.
- De ce ar... - Amândoi doresc acelaşi lucru, Andy.
Mutanţii şi oamenii să trăiască separat.
Ea are nevoie de oameni nervoşi.
Ea are nevoie de Purificatori.
Ei vor să fim morţi. De ce ar ajuta-o?
Se foloseşte de ei pentru a-şi elimina competiţia,
să rămână doar Revolta Mutanţilor.
Este o nebunie. Nu cred asta.
Andy.
Îţi aminteşti de ce nu a vrut să ne spună motivul pentru care
nu am mai fost în aceste tuneluri?
Acolo au trăit mutanţi, Andy.
Familii.
Purificatorii i-au eliminat, pentru ea.
Deci, îmi spui că tot ceea ce a spus Reeva, a fost o minciună?
Tot ceea ce am făcut?
Rebecca a murit pentru o minciună?
Nici eu nu am vrut să cred asta,
dar este adevărat.
Ştiu cum te simţi.
Vreau şi eu o ţară a mutanţilor, dar nu aşa.
Andy, noi... putem să o oprim.
Dacă mergi cu mine.
Andy, trebuie să ieşim acum de aici.
Nu, îmi pare rău.
- Nu pot pleca. - Stai. Ce?
Ce vrei să spui? Nu vrei să te întorci la familia ta?
Da, dar cum pot să o fac, după toate cele întâmplate?
Andy...
Andy.
Nu poţi să rămâi aici.
- Ştiind aceste lucruri. - Nu ştiu ce să spun.
După toate lucrurile pe care le-am făcut...
poate că locul meu este aici.
Nu. Andy, acea poveste pe care mi-ai spus-o despre un băiat care iubea trenurile,
cel lângă care te-ai aşezat, atunci când nimeni altcineva nu a făcut-o.
Acel Andy Strucker eşti.
Poate cu mult timp în urmă, Lorna,
dar nu mai sunt acea persoană.
În regulă. Este rândul tău.
Acesta este ultimul avertisment.
Ieşiţi cu mâinile ridicate.
Nu este rău.
Am încercat.
Ascultă-mă, Reed.
Nu avem un plan B.
Iar soţia şi fiica ta sunt acolo şi au nevoie de ajutorul tău.
Ştiu ce încerci să faci şi nu ajută.
- Le dezamăgeşti. - Aş vrea să pot porni puterile
şi să le opresc ca toţi ceilalţi, dar nu pot.
Reed?
- Mai bine mai târziu decât niciodată. - Sunt de acord.
Clădirea este înconjurată.
Trebuie să-i ţinem pe loc.
De unde vine asta?
Peretele.
Reed.
- Tată, ai făcut-o. - Sunteţi bine?
- Acum suntem. - Chiar mă bucur să vă văd,
dar poliţiştii vor afla în curând că se întâmplă ceva. Staţi adunaţi
- şi nu faceţi zgomot. Bine? - Haideţi.
Este destul de drăguţ.
Da, am avut noroc. Cei din elicopter încă mai cred că sunteţi în acea clădire.
Presupun că acesta este singurul lucru care a mers bine.
Nu pot să cred că a murit Clarice.
- Ce s-a întâmplat? - S-a întors în tuneluri,
pentru a salva ultimii Morlocki.
- Cum se simte John? Trebuie să fie... - Este o epavă.
- Da. - Alo?
Reed, sunt Lorna. Îl am pe Andy alături.
Are nevoie să vorbească cu tine.
Da, desigur. Dă-mi-l la telefon.
Andy, haide.
Andy, eşti acolo?
- Este la telefon? - Aşa cred.
Eşti acolo, fiule?
Tată?
Andy, ştiu că lucrurile pe care ţi le-a spus Lorna
sunt greu de auzit, dar...
sunt adevărate. Trebuie să te întorci acasă.
Andy.
Îmi pare rău.
- Nu cred că pot să fac asta. - Ce? Desigur că poţi.
Te iubim foarte mult. Suntem familia ta. Locul tău este lângă noi.
Oare? Când l-am salvat pe John,
când am atacat acel purificator pentru că a încercat să o împuşte pe Lauren...
te-am văzut, tată.
- Ţi-a fost teamă de mine. - Nu.
Andy, asta...
- asta nu... - Ştii că este adevărat, tată.
Şi ai avut dreptate. Am vrut să-l ucid pe acel om.
Locul meu este aici.
Sunt un monstru.
Hei, ce spune?
Nu trebuie să spui altceva. Doar...
am vrut doar să înţelegi de ce nu pot să mă întorc.
Stai. Andy, te rog. Ascultă-mă.
Înţeleg...
mai mult decât crezi.
Astăzi, am...
am ucis un om.
Ne ameninţa şi...
el...
era...
m-am enervat foarte mult şi...
şi mi-am pierdut controlul.
- Şi... - Hei...
L-am ucis.
Nu pentru că...
a trebuit să o fac, dar...
pentru că am vrut să o fac.
Aşa că,
dacă tu eşti un monstru, fiule, atunci sunt şi eu unul.
Trebuie să închid.
Ce spune?
Vine acasă?
Nu ştiu.
Am crezut că avem mai multe conserve.
Presupun că nu am mai fost prin magazine de ceva vreme.
Nu cred că Morlockii vor avea pretenţii
când vine vorba de porumbul conservat.
Cel puţin sunt în siguranţă.
Reed,
dacă nu l-ai fi oprit pe acel om,
te-ar fi împuşcat. Nu ai avut de ales.
Deja îi distrusesem arma, Cait.
Iar dacă ai fi plecat, ar fi chemat
prietenii lui sau poliţia.
Nu aţi fi scăpat niciunul de acolo.
Hei.
Eşti un om bun.
Ştiu asta.
Nu cred că se întoarce acasă.
Nu ştim ce se va întâmpla.
Este important că i-ai spus adevărul.
Eu sunt vinovat? Şi trecutul familiei mele...
Ceea ce i-am făcut astăzi acelui om,
dacă totul este doar...
Dacă totul este numai întuneric?
Poate că a trebuit să i te alături lui Andy în acel întuneric...
pentru a-l ajuta.
Poţi doar să-i arăţi calea.
Nu-l poţi obliga să o aplice.
Bună, omule.
Au scăpat cu toţii?
Da. Da.
Îmi pare rău că nu am putut să fiu acolo.
Cum te simţi?
Nu sunt bine.
Doare. Îi...
îi simt lipsa.
Toţi cei pe care îi iubesc, mor.
Hei. Nu poţi... Nu te poţi învinovăţi.
Nu a murit fără rost.
Toţi Morlockii care sunt în viaţă, ei îi datorează asta.
Asta nu mă opreşte să nu mă urăsc, pentru că nu am salvat-o.
- Sunt inutil. - Nu eşti inutil, John.
Ce dacă nu mai poţi urmări?
Ce-i cu asta?
Furtuna care se apropie, nu este chiar atât de greu de găsit.
Iar întrebarea reală de aici, frate,
este dacă mai poţi lupta.
Domnule Ryan?
Mulţumesc, Claire.
Domnule Turner,
aţi întârziat.
Trebuie să vorbim despre cele întâmplate în tuneluri.
- Ce este de discutat? - Am fost acolo, am făcut ce aţi spus,
iar ceea ce am văzut, nu părea a fi o tabără a teroriştilor.
Acolo erau copii, erau familii,
doar şi-au apărat casa.
Am îngrijorări mai importante acum.
- Serios? - Şi tu ar trebui să le ai.
Am motive să cred că,
va exista un atac al mutanţilor pe teritoriul nostru, în curând,
unul care va rivaliza ca magnitudine cu cel din 15 iulie.
Aşa că, vrei să continui să plângi pentru câţiva mutanţi din canale
sau vrei să ajuţi în a face America să fie sigură?
Acei bărbaţi care au fost ucişi acolo,
acei oameni au şi ei familii.
Şi după ceea ce i s-a întâmplat prietenului nostru, ofiţerul Wilson,
- cum poţi să... - Stai. Ce...
Despre ce vorbeşti? Ce i s-a întâmplat lui Wilson?
Nu ştii.
- Ce s-a întâmplat? - Îmi pare rău.
Este mort.
I-au găsit cadavrul în spatele unui tomberon.
Iar ceea ce i-au făcut, a fost o sălbăticie, inuman.
Am fost cu el.
- Chiar puţin înainte. Adică... - Acum este important
să-i onorăm amintirea, continuându-i lupta.
Vor veni după noi, domnule Turner.
În curând. Avem nevoie de tine,
acum mai mult ca niciodată.
John.
Clarice?
Blink.
Am făcut o verificare totală.
Au dispărut.
De ce trebuie să am telepaţi,
dacă nu ştiu când mă trădează oamenii?
Ne pare rău, Reeva.
Andrew era solid.
Nervos, dar era cu noi până astăzi.
Am putut simţi incertitudinea Lornei,
dar am simţit-o şi înainte, nefiind ceva ferm.
Cineva a crezut că ei aveau o legătură specială.
Eu am fost cea care am ţinut-o cu noi atât de mult timp.
Trebuie să decidem ce facem acum Ar trebui să punem
- planul... - Valoarea lor reală era simbolică.
Şansa de a construi o ţară a mutanţilor pe fundaţia
a două familii legendare de mutanţi.
Ar fi fost glorios.
Ce păcat că trebuie să-i ucidem.
Marvasmar - Subtitrari-noi Team a avut plăcerea de a vă prezenta:
The Gifted Sezonul 02, ep 15-"Monsters"
Resincronizare ruby2hora Subtitrări-noi Team